23.976 Ro
"Dispariția"
37 de minute și 15 secunde.
N-o să mă îndepărtez la mai mult de 50 de km. de cabană.
Scuzați-mă, domnișoară. Îmi cer scuze că vă deranjez.
Mă uitam după... Caut oficiul poștal.
Da? Ei bine...
Vreți să vă duc cu mașina? Hmm? Ce?
Vă rog.
Oh! Un căcat.
Okay.
Liniștește-te!
În buzunar.
Uh--
Scuzați-mă. Doar...
Bună, tată!
- Ce citești? - Nimic.
"La răscruce de vânturi"?
"Catherine, nu ajunge că, în timp ce tu stai liniștită,
eu voi suferi chinurile iadului?"
Denise.
E romantic.
Dacă e într-o carte, nu e romantic. Romantismul trebuie să fie secret.
Ai o amantă?
Adică, repari cabana... Nu sunt proastă, să știi.
Nu te-aș condamna dacă ai înșela-o pe mama.
Nu-i frumos să spui așa ceva.
Ți-am luat nasul.
N-ai jucat niciodată "ți-am luat nasul"?
Să nu te strâmbi când o s-o vezi. Cred că ți-o imaginezi reparată.
- Tati, câte stele sunt pe cer? - Sunt infinit de multe.
Sunt atât de multe și atât de departe, încât nu pot fi numărate.
Nu ai termina niciodată.
- Niciodată? - Niciodată.
Ți-e foame? Deschide coșul!
Shh, shh. E-n regulă, sunt doar păienjeni.
Nu pot să-ți facă nimic.
Huh?
Hei, Barney.
Salut, Stan!
- Stan, ai fost aici, aseară? - Da. De ce?
Mi s-a părut că aud țipete... ca de copil.
N-am auzit nimic.
Să ai o zi bună!
Scuzați-mă, domnișoară! Îmi puteți spune cum să ajung la poștă?
Oh, da, desigur.
Mergeți drept înainte cam 1,5 km. E lângă strada Hanley, pe dreapta.
Hanley... Asta nu-mi aminteam. Mulțumesc. Mergeți într-acolo?
- Am mașina aici. Pot să vă duc. - Oh, nu, e ok.
Scuzați-mă.
Hmm.
Ora 3:05 PM.
180.
- Scuzați-mă, domnișoară? - Lasă-mă!
- Domnișoară, cum pot să ajung... - Ți-am spus să mă lași!
Ora 3:44 PM.
95.
Ai o amantă?
Te iubesc.
O iubesc pe Denise.
Știu că repararea cabanei e o idee nebunească...
dar dacă nu e?
Dacă mă cunosc mai bine așa?
Dacă pot să fac asta, pot să fac orice.
Fac un pas și mă gândesc: "E o nebunie? Să mă opresc?"
Apoi îmi spun: "Încă nu. Am timp să mă întorc."
dacă vreau...
așa că mai fac un pas...
și încă unul...
și încă...
iar într-o zi, îmi dau seama că
am depășit linia și nu mai e cale de întoarcere.
Să mergem! Hai și noi pe-aici.
Cum adică? Asta e. Pentru asta am venit.
- Vreau doar să mergem! - Liniștește-te, Diane!
N-am traversat întreg Seattle-ul ca să ne întoarcem acasă.
Te rog!
Unde vrei să mergem?
Nicăieri. E-n regulă.
- Nu te bosumfla. - Nu m-am bosumflat.
Suntem în vacanță.
Okay.
Trebuie să existe și alte zone cu dezastre în care să mergem.
- Ce-a fost asta? - Nimic.
- Oh, haide! Nu! - Un căcat!
Un kăkat!
Nu pot să cred! Ți-am spus acum o oră că trebuie să punem benzină.
- Se mai întâmplă, okay? - Nu, nu e bine.
De ce te superi?
Pentru că nimeni nu ne poate vedea decât dacă e lângă noi.
De ce n-ai oprit? Am trecut pe lângă 10 benzinării.
Pot să ne vadă, okay, Diane?
Oh, Doamne!
Oh, Dumnezeule. Nu!
-Liniștește-te! - Nu pot!
Nu! S-o împingem?
- Nu. Haide! Să mergem. - Oh, nu...
Lanterna. Stai puțin. Mă duc să iau lanterna. Iisuse, Di!
- Găsește-o! - Ce-o să faci cu lanterna? Vino!
- Nu te apropia de mine! Du-te! - N-o să găsești nimic în haosul ăsta.
- Am plecat. -Jeff, o s-o găsesc!
Am plecat!
Jeff. Jeff, nu mă lăsa singură!
Diane?
N-ar fi trebuit să plec. Mi-am pierdut cumpătul.
Nu știu de ce am făcut asta.
Te iubesc. Iartă-mă!
- Face 15 dolari. - Mersi.
Poftim!
Okay. Hai acasă!
Nu. Parchează mașina.
Parchează mașina.
Ce e?
Acum, repetă după mine.
- Eu...
-Jeff Harriman... -Jeff Harriman...
jur că minunata...
superba și drăgălașa...
superba și potențial drăgălașa...
mereu drăgălașa Diane Shaver...
nu va mai fi abandonată de mine.
Până când moartea ne va despărți.
Pare foarte oficial.
- Te iubesc. - Te iubesc.
- Te simți bine? - Mm-hmm.
Oh, Doamne. Am uitat că am un cadou pentru tine.
- Da? - Da.
E super!
Voiam să ți-o dau diseară, la lumina stelelor, dar...
Dar am stricat tot.
"Pentru totdeauna, Diane". Eu nu fumez.
E ca să-mi aprinzi țigările, până mă las.
- Ce faci? - Conduc eu, okay?
- Okay. - Dar vreau să merg la WC, mai întâi.
Vrei ceva de băut? Un suc, o bere rece?
Da, o bere ar merge la fix.
Diane.
De ce naiba stă atât?
Ah, cheile!
- Diane? - Asta e toaleta femeilor!
"Di, te caut. Așteaptă la mașină. Jeff."
Diane!
O caut pe prietena mea. A intrat să cumpere o bere. Uitați, aici, o poză.
Am făcut-o azi. E îmbrăcată exact ca aici.
- Da, am văzut-o. - Când?
Acum vreo jumătate de oră.
Era la automatul loteriei. - La automat...
Era singură? Vorbea cu cineva?
- Știți câți oameni trec pe-aici? - Prietene, nu te băga în față!
Poate să mă ajute cineva? Prietena mea a dispărut. A văzut-o cineva?
Vă rog, doamnă. Vă rog.
- Mm-mmm. - Cineva?
Am oprit aici și am pus benzină.
Am parcat în spațiul acela.
A intrat în magazin să ia niște bere, apoi a dispărut.
V-ați certat de curând?
N-a fost tocmai o ceartă, a fost o discuție.
- O discuție? - Da. Nu aveți o prietenă?
Ba da.
Și uneori cred că e o discuție, dar ea o consideră ceartă.
O să fac un raport, dar așteptați 24 de ore.
Nu, ascultați-mă! A dispărut! A pățit ceva.
Mă înțelegeți? Nu e ceartă între îndrăgostiți!
Vă sfătuiesc să vă îndepărtați de mine.
Acum, știu că sunteți supărat...
dar, dacă primesc informații care să sugereze ceva necurat, o să acționez
în consecință dar, deocamdată, ar fi bine să vă duceți acasă.
Asta e tot? Okay.
Oh, Doamne.
"Dispărută acum 3 ani. Ați văzut-o pe această femeie?"
L-am avut în clasă la mine și a fost complet pe din-afară.
Știu, dar Carl nu e pierdut definitiv.
Te rog... Uite! A pus unul nou.
L-am auzit la radio. La câteva luni, înlocuiește afișele.
O dată la 30 de zile. Poți să-ți potrivești ceasul după el.
Cred că a iubit-o foarte mult.
Hmm. Îi admir perseverența.
- "Noaptea morților vii". - Oh. Mă duc eu.
Nu, e a doua tură dublă pe săptămâna asta. La cât ai venit azi, la 7?
Ai ceva interesant pentru mine? Mel Gibson nu mă sună.
Îl știu pe tipul ăsta.
De unde? Din pușcărie?
- Din liceu. - Oh.
Îl preiau eu.
Ai avut o noapte grea?
Cafea, te rog.
Chiar crezi că-ți trebuie? Uită-te cum arăți, ai pungi sub ochi.
- Îți aduc un pahar cu lapte. - Nu vreau lapte. O cafea, te rog.
Cât ai dormit azi-noapte?
Sau cu o noapte înainte?
Mmm. Un pahar cu lapte, vine imediat.
- De când lucrezi aici? De la facerea lumii.
Oh, Rita, adu-mi bonurile.
O prietenă a mea a dispărut de la o benzinărie aflată la jumătatea drumului dintre muntele St.Helens și Seattle.
Oh, man, cred că sunt cam 100 km. de aici.
Știu.
Cum arată prietena ta?
Știu că e o nebunie, dar cred...
Îmi pare rău, dragă,
dar dacă aș putea ține minte toate figurile care intră pe ușă, aș lua-o razna.
E frumoasă.
Da, știu.
Cum te cheamă?
Jeff.
Fir-ar să fie! Nu-i nimic. Nu-ți face griji. E okay.
Jeff, nu te las să te urci la volan în starea asta.
Adevărat, eu... E un pat în spate, cearșafurile sunt curate.
Îmi pare rău. Dacă mă lași să stau un pic aici, o să-mi revin.
Să n-aud nimic. Nu poți conduce așa.
Cineva trebuia să te trimită la culcare mai demult. N-am nimic.
Ce faci acum?
Eram copywriter, dar mi-am pierdut slujba acum câteva luni.
- Îmi pare rău. - Nu, scriu un roman acum.
N-aș putea face asta dacă aș mai fi copywriter.
Ia numărul meu de telefon.
N-ar trebui să dai numărul străinilor. Tocmai m-am culcat cu tine.
- Adică am dormit în aceeași cameră. - Da.
- Patul ăla mi-a nenorocit spatele. - Oh. Vino încoace!
- Dă-mi brațul. Întoarce-te! - Ce vrei să faci?
Stai relaxat!
Gata. A trosnit? E mai bine?
Știu, trebuie să fac loc.
Uite ce-am găsit!
De ce nu mai vorbești despre ea?
În lunile în care asta a stat pe noptieră, ea era principalul subiect de discuție.
Ce rost are? Ca să mă supăr?
Să mă tot întreb de ce se întâmplă porcăriile astea?
E ciudat cum se șterg lucrurile.
Nu e ștearsă.
O să-ți pun lucrurile în sertarul de sus.
Hmm. Ce e în cutiile astea? Încă un milion de rebusuri?
Nu sunt rebusuri. Sunt anagrame.
Oh, anagrame. Foarte important!
Și nu sunt un milion acolo. În general, sunt vechituri.
Albume de la liceu și trofee de bowling. Serios? Vreau să le văd.
- Acum? - Da.
Rita, avem treabă aici. Te rog, nu-mi umbla prin lucruri.
- Rita. - Ow!
- Ești bine? - Nu. Ce-i asta?
- Era să mă omoare. - Nu e nimic.
Nimic. E pentru protecție.
Sunt mulți demenți pe aici, okay?
Iisuse, e încărcat!
Asta-i partea care-i convinge pe psihopați.
De ce nu mi-ai spus că avem un pistol încărcat în debara?
Rita, abia te-ai mutat aici. Trebuie să știi și că pentru apă caldă lovești robinetul.
Haide. Să lămurim un lucru de la început.
Nu vreau secrete, Jeff. Nici în suflet, nici altfel.
Rita, îmi trebuie. Știi...
Bine.
Mulțumesc.
Haide, gata cu secretele, promit! Okay?
Okay.
Într-o noapte, când dormi, o să iau pistolul și o să-l arunc în foc.
Hmm.
Îmi pare rău. Bună! Am un mesaj pentru Jeff Harriman.
Sunt Arthur Bernard, de la Roper PubIications. Duminică seara?
- Cine e? - Poți veni la noi săptămâna asta?
E un editor. I-am dat cartea mea acum câteva luni.
- Stai puțin! - O secundă, așteaptă puțin.
...și trebuie să vorbesc cu tine.
Alo, Arthur, sunt Jeff Harriman.
Îmi pare rău, Jeff.
Nu e ce căutăm noi.
Dar e foarte bun. Ești foarte talentat.
Înțeleg.
Nu fi deprimat.
Vrem să scrii altceva pentru noi chiar acum.
- Ca o misiune? - Exact.
Ar... Ar fi grozav!
Mi-aduc aminte că acum câțiva ani...
când prietena ta a dispărut, era la toate programele de știri.
A fost cumplit.
Am fost în Tacoma la o nuntă în weekend și am văzut afișele tale.
Uitasem de ele...
Dar tu încă o cauți.
- Da, desigur. - Vreau povestea ta, Jeff.
Totul.
Ce zici?
Am...
Am încercat să las totul în urmă.
Uh-oh. Îmi pare rău.
Ce s-a întâmplat?
Ei bine, acum voi putea plăti chiria.
- I-a plăcut? - Da, la culme.
E nemaipomenit! Excelent!
- Mmm! Hai să sărbătorim! - Okay.
- Ce vrei să faci? - Umm...
"Curiozitatea poate să ucidă!" Oh!
E vorba de noi, nu-i așa? Haide, poți să-mi spui, nu mă supăr.
Hai, la culcare!
Vă pot fi de folos, d-le?
Scuzați-mă, cât e uniforma aia?
Cât e ceasul?
7:00.
Trebuie să pleci?
Doar un weekend pe lună.
Mama ta știe că ești în trupele de rezerviști? Ea a completat formularul.
Culcă-te!
Ne vedem mâine-seară.
Bună seara! Bine v-am găsit la știrile Channel 7. Sunt Paul McGraw.
În seara asta, invitatul meu e curajosul și chinuitul tânăr, Jeff Harriman.
- Bine ai venit, Jeff! - Mulțumesc.
În cei trei ani trecuți de la dispariția lui Diane, ai găsit vreun indiciu?
Răpitorii te-au contactat? Nu, deloc.
Dar tu încerci s-o găsești zi de zi, an de an.
Cel puțin, încerc să aflu ce s-a întâmplat cu ea.
Campania asta trebuie să te fi costat mulți bani.
Cam tot ce aveam.
Să spunem că răpitorul te privește.
Ce ai vrea să-i spui acum?
Vreau să te cunosc.
Nu te urăsc. Vreau să știu ce a pățit Diane.
Sunt pregătit să fac orice pentru a afla.
Te rog, vreau să știu!
Gata.
Peter.
Shh, shh, shh!
Măsoară pe banc.
Ochelarii!
Nu ții la ochii tăi?
Adunați-vă în jurul meu, vă rog!
Cel mai mare risc pe care și-l asumă un chimist
e contaminarea...
prin introducerea unei substanțe străine în experimentul său...
fără știrea sa, făcând acel experiment inutil.
Hmm.
Hmm. Ohh.
Hmm.
Rita... Baker.
K-C-R-R...
E-B...
A.
"A fost odată ca niciodată, într-o pădure magică,"
"o cinteză mică și maro pe nume Kiki."
"Într-o zi, împreună cu prietenii ei, ratonii gemeni Pop și Reba,"
"a plecat să caute izvorul râului lângă care locuiau."
Hmm. E o carte pentru copii.
"Lulu aligatorul, Lavender..." Buh, buh, buh.
Am mutat centrul de comandă la motel Mt. Si. Rita e bănuitoare. Oh, Dumnezeule!
Dumnezeule, Diane. Te caut peste tot. În mașinile care trec.
Peste umărul Ritei, când ne îmbrățișăm. Nu mă pot opri.
Oh, Dumnezeule!
Room service.
Deschide ușa, Jeff. Recepționerul mi-a spus că ești aici.
Asta vrei? Hmm?
- Dă-o jos. - De ce?
E clar că nu poți trăi fără ea și eu vreau să-i ofer bărbatului meu ce-și dorește.
Poți să-mi spui Diane.
Mă voi purta cu tine ca dracu' un timp, apoi o să dispar!
Dă-o jos!
Oh, Dumnezeule!
Fără secrete?
Mai ții minte,Jeff? Fără secrete!
N-am putut să mă opresc. Știam că nu ai putea înțelege.
Cine ești? Tu... Spune-mi adevărul!
Știai ce făceai tot timpul,
când treceai de la plânsete în timpul micului dejun,
la nopți în care te trezeai transpirat, pentru că o visai?
Un căcat. Stai! Apoi ai pomenit-o tot mai puțin,
i-ai luat fotografia de pe noptieră și ai înlocuit-o cu a mea.
- Rita. - Și dansul de pe balcon?
Totul era plănuit, ca să mă derutezi?
- Aveai un plan? - Nu voiam să te pierd.
- Încă o iubești! - Te iubesc pe tine.
Ce tot spui mă? Poate că nu sunt la fel de inteligentă ca tine,
dar nu sunt nici cea mai proastă parașută din lume!
- Uită-te la camera asta! - Da, uită-te!
Nu e nicio fotografie a lui Diane în afara afișelor.
Fără suveniruri. Doar asta. Te iubesc pe tine, Rita!
Am spart parola, Jeff. Am văzut cartea.
Ești un mincinos.
Am încercat să nu vin. De zece ori am vrut să fac cale întoarsă,
dar știu că dacă făceam asta, îmi strângeam lucrurile și plecam.
De ce n-ai făcut-o?
Pentru că nu știu să mă las învinsă fără luptă.
Nimeni n-a luptat pentru nimic în familia mea...
și au ajuns să ia Prozac și să doarmă 14 ore pe zi,
sau au murit din cauza bolilor de ficat la 35 de ani.
Eu n-o să pățesc asta, Jeff.
- Eu lupt! - N-o mai iubesc pe ea, Rita.
Am iubit-o, dar cu mult timp în urmă.
- Atunci, ce e? - Ideea e că nu știu.
Știi ce fac uneori? Mă prefac că am de ales.
Că am puterea s-o las să trăiască unde e, fericită, fără să știu ce a pățit.
Sau poate a murit și trebuie să aflu ce s-a întâmplat cu ea.
Așa că o las să moară.
Jur că aș vrea să fie moartă. Habar n-ai cum e să nu știi nimic.
Un drac!
Îmi pare rău, dar nu știu ce să fac.
Eu știu.
N-am mai fost la benzinărie de când s-a întâmplat.
I-am trimis șefului afișe. El le lipește. Nu m-am mai întors niciodată.
E timpul s-o faci.
Hai!
Până când moartea ne va despărți.
Nu mai e,Jeff. S-a dus.
Poate n-o să afli niciodată cum sau de ce.
Trebuie să înveți să accepți asta.
Dacă Diane ar fi aici, te-aș cere în căsătorie.
Pe tine te iubesc, jur pe Dumnezeu!
Dar adevărul e că, dacă aș avea de ales acum,
aș da timpul înapoi și aș fi aici, la benzinărie, acum trei ani,
înainte să te cunosc, ca să aflu ce a pățit.
Nu e suficient.
Dacă vrei să-ți vezi de viață, dacă vrei să fii iar viu și fericit,
atunci, asta e ultima ta șansă.
Te iubesc, dar trebuie să decizi că vrei să fii doar cu mine,
altfel, plec pentru totdeauna.
Dă-i pace, Jeff. Las-o-n pace!
Diane.
"Ne vedem la Yacht Club."
Bună!
Citește asta! Hai, citește!
Mă urmărește, o simt.
În tot acest timp m-am temut că e mort.
Dar acum... Scrisoarea conține lucruri pe care doar el le putea ști.
Jeff, ți-a văzut fotografia în ziar, te-a văzut la televizor.
Vrea să vadă cât de departe ești dispus să mergi. Îi place jocul ăsta.
- Nu, nu, uite. A și semnat "Barney". - Barney. Glumești?
- Chiar crezi că ăsta e numele lui? - Nu despre asta e vorba.
Ai dreptate.
Și nu e vorba nici despre ce faci tu aici. Dar ce drac' caut eu aici?
Pentru că n-o să se schimbe niciodată, nu, Jeff?
O să țină la nesfârșit, și tu o să ajungi la fel de nebun ca el.
Scrisoarea asta e primul indiciu din ultimii trei ani, Rita.
Pot să-l prind pe nenorocit!
Jeff, du-te la poliție. Nu poți face asta de unul singur.
La poliție?
Ar râde de mine. Sunt o glumă bună pentru ei.
Nu-mi place să spun asta, dar încep să-i înțeleg.
Nu-mi face asta! Nu acum!
Iisuse Christoase! Ești incredibil!
Te-ai gândit vreodată că poate nu vrea să fie găsită?
Adio, Jeff!
Du-te! Fugi ca o lașă! Cel puțin Diane a fost luată cu forța.
Eu nu sunt Diane!
Ați sunat la Jeff Harriman și la personalitatea lui perversă.
Rita Baker nu mai locuiește aici. L-a părăsit pe Jeff pentru totdeauna.
Și-a făcut bagajele și se mută de-aici. Nu va mai fi găsită aici, niciodată.
Să nu mă mai căutați!
Ați sunt la Jeff Harriman și la personalitatea lui perversă.
Rita Baker nu mai locuiește aici. L-a părăsit pe Jeff pentru totdeauna.
Rita!
Rita?
Un căcat!
- Bună. Ați sunat la 555-8767. Lăsați un mesaj după semnal.
Bună, Jeff!
Sunt omul pe care-l cauți.
Eu sunt Barney.
Ticălosul dracului!
Ce-ai făcut cu ea?
Unde e? Ce i-ai făcut?
Nenorocitule!
Spune-mi ce i-ai făcut!
Unde e, Barney?
Omoară-mă, dacă vrei. Ai tot dreptul.
Poți să mă umpli de sânge.
Dar, dacă mor, nu vei afla niciodată.
Îmi cer scuze. Ai terminat?
Voiai să-mi spui unde e.
Nu poți afla decât într-un singur mod.
- Cum? - Unul singur.
Cum?
Vino cu mine.
Unde?
Să ne plimbăm cu mașina mea.
Unde? La Diane?
Vino cu mine!
Zi-mi! E moartă?
Îți ofer șansa de a afla totul.
Dar, te avertizez... mi-am luat măsuri de precauție.
Dacă mi se întâmplă ceva, sau dacă vorbești cu cineva,
n-o să afli ce s-a întâmplat.
Plec acum...
cu sau fără tine.
Voi merge cu tine, dar trebuie să mă duci la Diane.
Un căcat!
Ar fi un tip așa de bun!
Dacă n-ar fi absolut dement.
Lynn, vino încoace! Vino, vino.
- Sper că încă nu l-a schimbat. Ascultă mesajul!
- Bună, ați sunat la 555-8767. - L-a schimbat.
555-8767.
Lasă-i un mesaj!
- Lăsați un mesaj după semnal. - Bună, Jeff!
- Zi-i, Rita. Ce este?
- Sunt omul pe care-l cauți. - Oh, Dumnezeule!
Sunt Barney.
- Ce-i? - Oh, Dumnezeule!
Ți-e foame?
Sper că-ți place friptura.
M-am gândit mult la întâlnirea noastră, Jeff.
Mi-am dorit asta de la început.
- Ai violat-o?
- Nu sunt violator.
- E important pentru mine să înțelegi asta.
- Atunci, ce i-ai făcut?
- Să-ți spun o poveste!
Mai demult, când aveam 15 ani, era o zi obișnuită...
Nu mă interesează povestea ta! Mi se făxuiește de ea!
Vreau doar să știu ce a pățit Diane.
Atunci, trebuie să asculți povestea asta.
Și ascultă cu atenție, pentru că, uneori, diavolul e ascuns în amănunte.
Deci... Aveam 15 ani, era o zi obișnuită,
în casa mea obișnuită, în viața mea obișnuită.
Ceva m-a făcut să mă apropii de marginea balconului.
Mă întrebam dacă am curajul să sar.
Așteptam să mă oprească ceva.
Orice. Dar nu s-a întâmplat nimic.
Așa că am sărit.
Toți ne-am gândit la asta la un moment dat. Dar eu am făcut-o.
- De ce? - Pentru că ești nebun.
- Vreau să știu unde e Diane! - Tot nu mă asculți.
Dacă nu ești atent, răspunsul o să-ți scape.
- Continuă. - Am o viață normală, Jeff.
Muncesc. Am o casă.
Dar, într-o zi, când eram în vacanță cu familia, în California...
Tăticule! E o fetiță în apă! Repede! Se îneacă!
Wow!
Am sărit fără să stau pe gânduri, exact ca atunci când aveam 15 ani.
Din nou, nu m-a oprit nimic.
Nu țineam neapărat s-o salvez pe fată,
cât voiam să fiu un erou pentru fiica mea.
Ești cel mai curajos și mai minunat om din lume. Te iubesc, tăticule!
În acea clipă, mă considera un zeu.
Asta i-ar face pe mulți să se simtă grozav, dar eu am intrat în panică.
- Ce legătură are asta cu Diane? - Diane? A fost un experiment, Jeff.
Salvarea vieții unui om m-a transformat într-un erou,
dar m-a făcut un om bun?
Trebuia să-mi dovedesc, dincolo de orice îndoială,
că sunt capabil să fac rău, așa cum sunt în stare de eroisme.
Rău adevărat, cel mai urât lucru imaginabil.
Altfel, nu meritam iubirea fiicei mele.
Ești nebun de legat! Deci, ai ucis-o pe Diane.
Pentru mine, a ucide nu e cel mai rău lucru imaginabil.
Trebuie să mai afli ceva.
Spune-mi ce a pățit și nu scot o vorbă.
N-o să scoți o vorbă, pentru că așa n-o să afli ce-ți dorești.
S-a întâmplat ceva?
Știți că aveți un far spart?
Nu știu ce să vă spun, d-ră Baker.
Caseta nu sugerează nicio intenție criminală.
O să inițiem o anchetă pentru persoane dispărute,
dar, mai întâi, trebuie să treacă 24 de ore.
- 24 de ore? Iisuse... - Ce-i porcăria asta?
Trebuie să dați amenzi de parcare mai întâi?
- Lynn, te rog. Lasă... - Cât ați băut azi, fetelor?
Unul... după altul.
- Reparați farul! - Da, d-le polițist. Așa voi face.
- Mulțumesc. - Conduceți cu atenție.
- Probleme? - Centura dvs.
Sunt claustrofob, am scutire medicală.
- Puneți-o! - Am înțeles.
D-ră Carmichael? D-ră Carmichael, sunt Rita!
Sunteți acolo? Vă rog, veniți la ușă!
Trebuie să stăm de vorbă.
D-ră Carmichael! Puteți veni la ușă?
Ce e scandalul ăsta? Îl trezești pe Elvis!
Grozav! D-ră Carmichael, e ceva foarte important.
L-ați văzut pe Jeff azi? Ați văzut ceva neobișnuit?
- Vă referiți la bătaia cu Barney? - Da! Ce bătaie? Spuneți-mi!
- Nu e nimic de spus. - D-ră Carmichael...
Prietenul tău a sărit să-l lovească pe tip în cap,
apoi s-a urcat în mașina lui și au plecat.
Oh, Doamne!
Okay, d-ră Carmichael, ce mai e? Vă mai amintiți ceva?
Da, dacă stau să mă gândesc. Ceva bizar.
Ce?
În mijlocul gălăgiei, spiridușul ăla mic și verde
a sărit din cutia cu Lucky Charms... și a început să danseze.
Mulțumesc.
Dacă vrei să știi numărul de înmatriculare al mașinii, să-mi spui.
Oh, stați, stați!
E urgent! Vă rog! Vă rog, nu durează mult, doar un minut.
Un minut? Un minut? Un minut? Vă rog? Mulțumesc.
- Vă mulțumesc. - Repede!
Domnule, mi-a fost furată mașina.
- V-a fost furată? - Da.
Uh, numărul este 155-INY. Am fost la poliție, așa că...
D-na Cousins? Helene Cousins?
Da, um-- cred că mai aveți adresa mea cea veche.
1804 Northwest Everett Drive.
- Uh, asta e cea nouă. - Seattle.
Mulțumesc.
Trebuie să completați formularul ăsta.
Metodele mele nu aveau succes. Trebuia să le schimb.
Apoi, familia a organizat o petrecere de ziua mea.
Okay, strângeți-vă!
Așa... Încă puțin...
Și... zâmbiți!
- La mulți ani, Barney. - La mulți ani!
Suflă în lumânări, tăticule!
Mulțumesc.
Pentru totdeauna.
Mai sunt?
"Povestea lui Barney Cousins" Ah.
Mi-e frică să-l deschid. Să vedem...
Ce-am pățit?
"Omul de știință nebun" Hmm?
- Ce s-a întâmplat, tăticule? - Atunci a căzut de la balcon.
Și mi-am dat seama. Nu atracția trebuia să fie mai puternică.
Eu trebuia să fiu mai slab.
Scuzați-mă!
Am deschis-o pe-a mea cu o agrafă de o mie de ori.
Am și pornit o mașină cu agrafa. Pe aici?
Da.
Noroc!
Scuzați-mă! Trebuie să mă duc la toaletă. Nu mă simt prea bine.
M-am dat bătut în acea zi. Era comic.
Nu aveam încredere că n-o să râd data viitoare.
Soarta, Jeff. N-am strănutat...
- Îmi cer scuze. - Nu-i nimic.
Aveți cinci bancnote de un dolar?
Uh...
Trei de un dolar?
Puteți să-mi dați una și vă dau alta mototolită?
- Sigur. - Mulțumesc.
Um, puteți...
Oops. Scuze! Mulțumesc.
Okay. Să vedem dacă merge.
E ziua ta norocoasă, o simt.
Mulțumesc.
- Ce brățară frumoasă! - Mulțumesc. E simbolul infinitului.
Asta înseamnă că o să-mi stea pe mână o veșnicie, nu?
Frumos gând!
Știți, prietenul meu ar aprecia așa ceva.
- Um, de unde o aveți? - Sunt reprezentantul firmei. Sunt franțuzești.
Mă ocup de vânzarea lor în partea de nord-vest.
- Uau. - I'll tell you what.
Dacă promiți că nu-i spui șefului meu când ajungi la Paris...
îți dau una dintre mostre la preț redus.
- Dar sunt în mașină. - Serios?
Mmm, când ai un produs nou,
cred că e o idee bună ca oamenii să-l vadă că se poartă.
- Te costă 22 de dolari. - I-auzi, ce ieftin!
Dacă ți-aș spune ce adaos comercial poți obține pe ele, ai muri.
Vrei una?
Da.
Vino pe aici!
Aici sunt. Te rog!
- Se numesc "Tiles" în franceză? - E numele firmei. "Tiles."
Un infinit "Tile", te rog!
Poți să vii să mă ajuți?
- Să urc în mașină? - Da.
Nu! Nu!
Ajutor! Ajutor!
De ce m-ai căutat?
Pentru că tu ai vrut asta.
O căutai pe Diane.
Ce adversar de valoare! Un spirit asemănător.
Nu găsești prea mulți ca tine, Jeff...
Bărbați care refuză să se dea bătuți sau să fie dominați.
Cei mai mulți stau ghemuiți și speriați, pe întuneric.
Scuză-mă! Îl caut pe d-l Cousins.
Te-am văzut ieșind din casa lui.
Știu cine ești.
Da?
Da. L-am văzut privindu-te după-amiază, când erai la restaurant.
Vino, nu sta în ploaie!
Eu sunt Rita.
Eu sunt Denise.
Tu și tata o să fugiți împreună?
Um...
e, uh, uh, mai complicat.
Um... el unde e acum?
La cabană.
La cabană, am uitat.
Nu vreți să fiți veșnic împreună?
Ăsta e simbolul infinitului.
Era pe brățara pe care i-am dat-o de ziua lui.
Uite, um, vreau să mă duc la el chiar acum, dar cred că m-aș rătăci.
E întuneric. Poți să-mi spui cum să ajung?
Haide. Poți să mă lași pe drum. Mă întâlnesc cu un băiat.
Tata habar n-are. Mama doarme.
Tata spune că romantismul trebuie să fie secret.
- N-o să-i spui, nu? - Nu.
- Uite, vreau să știu ce i-ai făcut.
- O să-ți spun, am promis.
Dar nu o pot face decât într-un singur mod.
Trebuie să treci prin aceeași experiență ca și ea.
- Cum adică? - Să treci prin ce a trecut ea.
Totul, de acum înainte, va fi copiat întru totul.
Nu ești în toate mințile.
Dacă o faci, logica ne spune că o vei găsi. Vie?
Cafeaua asta conține droguri.
La înălțimea și greutatea ta, își va face efectul în 15 minute.
Te va adormi timp de 40 de minute.
Atât a dormit și Diane.
Dacă vrei să mergem mai departe, nu poți fi conștient în acea perioadă.
- Deci nu e moartă? - Bea!
Și după aceea?
Bea și vei trăi exact ce a trăit și ea.
Nu înțelegi. N-o să spun nimănui. Te rog! Vreau doar să știu.
Înțeleg.
Dacă mă pun în locul tău, chiar te cred.
De asta n-am nevoie de pistol. Obsesia ta e arma mea.
Ești cobaiul meu.
Eu am adus materialele, tu ai construit cușca.
Dar nu poți scăpa din propria construcție.
Dacă vrei să știi ce a pățit, trebuie să treci prin aceleași situații.
Lanțul de la chei. Vreau să-l mai văd o dată, te rog.
Jeff, uite ce viață ai! Nu ai nimic.
Fără servici, fără bani.
N-ai iubire, n-ai liniște.
Au trecut trei ani. Te-ai băgat singur în iadul ăsta.
Când vrei să spui:
"N-o să mă trezesc mâine și o să fiu vindecat ca prin minune"?
Știi, erau nopți în care mă rugam ca Diane să aibă un accident groaznic
sau să sufere de o boală oribilă,
doar să mă lase să am grijă de ea, să stea cu mine.
- Nu-ți mai pasă dacă trăiește sau nu. - Ba da.
Ți-e teamă că, fără căutările tale, nu ai mai ști cine ești.
Nu.
Cine e Jeff Harriman, dacă nu e tipul care o caută pe Diane?
Te rog!
Poți să pleci fără să afli răspunsul?
- Te rog, vreau să știu ce a pățit. - Bea, Jeff! Serios, ai de ales?
Am spus că o să-ți arăt ce a pățit Diane și sunt un om de cuvânt.
Nu!
Nu.
Diane.
"Renunț la pistol" Un drac!
Bună, Rita.
Nu-mi plac surprizele.
Rita, vino, te rog!
N-ai cum să câștigi.
Nu știi cum. Te ascunzi degeaba.
Cunosc pădurea pe de rost.
E ca un labirint.
Trebuie să ieși la lumină, dacă vrei să-l găsești pe Jeff.
Doar de asta ai venit.
Unde e Jeff? Unde?
Fă ce vrei. N-o să afli ce a pățit Jeff.
Dacă eu pățesc ceva, o să rămâi cu nesiguranța asta chinuitoare.
E alegerea ta.
Îmi asum riscul.
Jeff.
Jeff?
Jeff. Ești aici?
Jeff.
E cineva?
Operator 319. Ce localitate doriți?
Alo? E cineva?
E cineva?
Te simți ciudat?
Hmm?
Nu!
E o prostie, Rita.
Nu ești în stare să te lupți.
Aah!
Nu!
Nu! Oh, Nu! Aah!
Nu! Nu!
Nu!
Cum ne-ai găsit? Ne-ai văzut plecând?
E important să ții minte că a fost alegerea lui Jeff.
Să vină la restaurant, să se urce în mașină cu mine,
să bea cafeaua.
A făcut exact ce-și dorea.
Te simți mai bine, nu?
Știu cât durează efectul cloroformului.
În scurt timp, o să te simți în stare să lupți din nou.
Ei bine, îmi pare rău,
dar...
eu nu mă simt în stare.
În plus, trebuie să ajung acasă, înainte ca soția să se trezească
și să-mi simtă lipsa.
Zi-mi ce i-ai făcut lui Jeff.
- Ți-ai asumat riscul. - E mort?
I-am făcut o cafea.
Am pus droguri în ea.
Ca să afle ce a pățit Diane, a trebuit să afle prin ce a trecut ea.
Și tu trebuie să faci același lucru.
Poate să fie ușor sau greu. Tu alegi.
Nu-ți face griji, n-o să te țină trează.
Spune-mi, d-le Cousins... ai vorbit cu fiica ta în seara asta?
Ce tot zici? De unde știi cum mă cheamă?
Știu numele întregii tale familii, Barney.
Soția, Helene. Fiica, Denise.
Dulcea, inocenta Denise, de 13 ani.
Păr șaten, are multe secrete. Am luat-o la mine.
Ce-ai de gând? Cum ai putut să ne urmărești?
Denise știe drumul.
Ți-am răpit fiica, Barney, ca s-o schimb cu Jeff.
Curajoasă încercare, dar amândoi știm că nu e adevărat.
Să vorbim despre amanta pe care vrea s-o ai.
"La răscruce de vânturi"?
Sau, mai bine, să vorbim despre infinit.
Alo? Helene, sunt eu.
Barney, Denise e cu tine? Nu a dormit în pat.
M-am dus să închid geamurile și ea nu era în cameră.
Cum n-ai răspuns la cabană...
- Am dreptate, dobitocule!
- Unde e? Ce i-ai făcut?
Vrei să știi ce a pățit?
Trebuie să treci prin ce a trecut și ea.
- Bea! - Doar nu vorbești serios?
Ia să vedem!
- Dacă tu crezi că o să... - Bea! Acum!
Sănătate!
Un drac! Jeff.
Doamne! Rezistă! Ohh!
Jeff, rezistă. Rezistă
Rezistă!
Oh... Oh, Iisuse!
O, Doamne, te rog, fii în viață! Fii în viață!
Fii în viață. Fii în viață.
- Rita? - Te rog, fii în viață!
Am 15 minue s-o găsesc, Rita!
- Porcule! - Spune-mi unde e!
- L-ai omorât, ticălosule! - N-am timp de prostii.
- Lasă-mă, boule! - Zi-mi! Unde e?
- Nu! Nu! Nu! - Spune-mi unde e?
Unde e?
Ajutor!
Am mai puțin de 15 minue ca s-o găsesc, Rita!
Oh, Nu!
Nu! Nu!
Gata! S-a terminat.
Ești bine?
Ei bine, mi se părea o poveste extraordinară înainte...
dar, acum, o consider un succes fantastic.
- Mai trebuie doar s-o pui pe hârtie. - Mai bine nu... Este...
Vrem să lăsăm totul în urmă.
Uitați, știu că sunt mai stângaci, dar sunt editor.
Scrie cartea asta, te rog! N-o să-ți pară rău.
Ce zici?
Nu vrem cafea, mulțumim. Nu mai bem deloc.